Történelem, Helytörténet, Társadalomtörténet
Szedlár Rudolf Csantavér helytörténészeként kéziratában a falu első világháborús eseményeit rekonstruálta, emléket állítva a település első világháborúban elveszett 437 fiának is.
A könyv címe, A királyért és a hazáért! Csantavér az első világháborúban egyértelművé teszi, hogy a kötet célja az első világháború befejeződésének centenáriuma kapcsán bemutatni, hogy a csantavériek miként élték meg és vészelték át a XX. század első nagy vérzivatarát, hogy a településen milyen események játszódtak le a Nagy Háború során. Egyben sejteti a szerző határozott álláspontját: a háború az uralmon lévők érdekeit szolgálta, míg az egyszerű emberek, a katonák – akár életüket áldozva is – megszenvedték a világégést.
A bevezető részben a szerző ismerteti azt a kettősséget, amit a háború kirobbanása az egész országban, így Csantavéren és annak környékén is okozott. Ne feledjük, hogy a falu az ország harmadik legnépesebb városának, a közel 100 ezres lélekszámú Szabadkának az „árnyékában” húzódott meg és ezer szállal kötődött hozzá. A lelkesedést a korabeli sajtó gerjesztette, de még a vallási vezetők is támogatták a háborút. A „józan paraszti ész” viszont már a kezdetkor sejtette – mivel a katonakötelesek zömét az aratási munkálatok végleges befejezése előtt szólították hadba – hogy ennek a „kalandnak” nem lesz jó vége. A baljós sejtelmek be is igazolódtak: a nagy veszteségekkel járó sikertelen szerbiai hadjáratot tetézte előbb Oroszország, majd 1915 májusában Olaszország Monarchia elleni hadba lépése is.
A fronton tapasztalt nehézségeket és borzalmakat a szerző néhány, a háborút túlélt csantavéri veterán visszaemlékezésével támasztja alá.
A nehézségek a hátországot sem kerülték el, sőt itt csúcsosodtak ki! 1918-ra Csantavéren is egyre nyomasztóbbá vált a lakosság elszegényedése, nyomorúsága. Burjánzott a korrupció és a törvénytelenségek is teret nyertek. A frontról és a hadifogságból kiábrándult katonák tömegei tértek haza, akik vonakodtak tovább harcolni. Az orosz hadifogságból hazatérők pedig egyenest a fennálló rendszer megdöntésére irányuló bolsevista eszmét hozták magukkal, amely táptalajra lelt a nincstelen napszámosoknál. Ennek következtében 1918 novemberében Csantavéren valóságos „forradalom” robbant ki.
Az impériumváltást is megszenvedte falu, sokan emigráltak.
A szerző külön fejezetben foglalkozik a hadifogsággal, ugyanis az első világháború során közel 2 millió osztrák–magyar katona került hadifogságba. De több százezerre tehető azoknak az ellenséges – zömében orosz és olasz – katonáknak a száma is, akik Magyarországon raboskodtak. A magyarországi „raboskodás” persze feltételes módban értelmezhető, hiszen a munkaerő-hiány miatt a foglyok zömét a mezőgazdaságban alkalmazták. Ez a helyzet gyakran vezetett „szorosabb” kapcsolatokhoz a foglyok és az őket gazdaságaikban alkalmazók között. Ilyen megható, romantikus történet Simon – az orosz hadifogoly – és Luca – a csantavéri fiatalasszony – szerelme is.
A hadbavonultak közül sokan nem térhettek haza, csontjaik távoli csataterek vagy hadikórházak mellett kialakított – ma már zömmel nem létező – katonai temetőkben nyugszanak. De sokaknak ez sem adatott meg. A falu népe a lehetőségekhez mérten megkísérelt nekik emléket állítani, és a jelen kötet is kései tisztelgés a háború áldozatai előtt.
Hiányérzetet az olvasóban csupán az okozhat, hogy a szerző nem foglalkozik a csantavéri születésű – a későbbi, 1931-es biatorbágyi merénylő – Matuska Szilveszter történetével, aki tanítóként bevonult tartalékos tisztként a faluból indulva vett részt a Nagy Háborúban.
A centenáriumot követően Magyarországon az országos intézmények – HM Hadtörténeti Intézet és Múzeum, MNL Országos Levéltár – a világhálón is elérhető adatbázisokkal rukkoltak elő, amelyek bemutatják a világháborús magyar katonai áldozatvállalást.
Fülszöveg: Miért kellett meghalnia annak a rengeteg embernek, gyermeknek? Ezt kérdezte Zlata Filipović tizenegy éves szarajevói kislány nap...
Szedlár Rudolf Csantavér helytörténészeként kéziratában a falu első világháborús eseményeit rekonstruálta, emléket állítva a település első világhá...